Jean Vanier – duchovní  obnova v Tressaint 26.12. – 1.1. 2005
Je pokoj/mír možný? 
Po I.
Chemin vers la paix – cesta k pokoji
Ve světě je tolik utrpení a nepokoje a násilí – Severní Irsko, tsunami v Asii
Zvětšuje se propast mezi nejvyšším a nejnižším platem – v Kanadě je nejvyšší plat 35x větší než nejnižší! Tento rozdíl byl dříve daleko menší. 
Násilí kvůli získání moci
V lidské bytosti je potřeba prolomit kruh násilí a útlaku. 
Co můžeme udělat? Žízeň po jednání. 
Janovo evangelium ukazuje podobnou situaci – učedníci jsou povoláni k růstu – jejich příběh je i mým příběhem – je to cesta – cesta spravedlivého světa. 
Archa a Víra a světlo musí být vybudovány na spravedlnosti. 
V Ježíšově době bylo hodně zmatku – příběh světa se opakuje… 
Proroci volali a připomínali to, co je podstatné – volali k rozhodnutí… 
Jan 1,35-39
Jan Křtitel – silný muž, který volá: „Hle, beránek Boží!“ 
Hříchy světa blokují – vytvářejí zeď – tam za zdí je život! Mám strach být sám sebou. Je třeba sám sebe poznat. Ježíš pak osvobozuje. 
2 učedníci pak odcházejí od Jana Křtitele, aby následovali Ježíše. První slovo, které Ježíš vyslovuje je: „Co byste chtěli?“ JE TŘEBA DEFINOVAT SVOJI TOUHU!
„Pojďte a uvidíte“ první silné setkání s Ježíšem
Po II.
Co máme dělat? Hledání opravdového řešení. Jan Křtitel říká: „je zde řešení – On je tím důležitým – pohleďte! Hle!“ 
Co chceš? Ticho není prázdnota ale naslouchání. „Kde bydlíš?“ „odkud vychází slovo?“ 
Život je cesta – ne zrovna harmonická, ale plná nádherných věcí, ale i pádů a selhání – Archa má 40 let – plných radosti ale taky zranění a bolestí…
Jan 2, 1-12 
první místo kam Ježíš bere svoje učedníky nejsou exercicie, ale je to SVATBA – OSLAVA – TANEC, JÍDLO, ZPĚV! JEŽÍŠ MILUJE ŽIVOT! JSME STVOŘENI K PLODNOSTI A KE SLAVENÍ 
„S královstvím nebeským je to tak, jako když jeden král vystrojil svatbu svému synu“ Mt 22,2
Pojďte – dnes je moje svatební hostina – Zj 19,7– Beránkova svatba 
PŘIJÍMAT A DAROVAT ŽIVOT
POKOJ ZNAMENÁ PŘIVÉST K SOBĚ TO, CO JE ROZDÍLNÉ K JEDNOTĚ, SPOLEČENSTVÍ A PLODNOSTI
LÁSKA JE TRPĚLIVOST – SNÁŠET CHYBY DRUHÝCH 
K tomu je potřeba proměnit cosi uvnitř – smíření, odpuštění
Naše křehké lidství – je v něm třeba proměnit vodu ve víno. 
Maria na svatbě chce zabránit ponížení chudých – chudí jsou ve světě často ponižováni. Svatebčané jsou chudí. 
Ježíš přišel aby proměnil naše srdce – tato proměna dává novou sílu. 
Je třeba nechat vystupovat tuto touhu nechat se proměnit. 
Úterý I.
Stavíme zdi vůči sobě navzájem. 
Islám x křesťanství
Anglie x Francie
Kolonialismus – nositel hodnot, celá historie lidstva – historie válek
Lk 16, 19-31 – Ježíš mluví o boháči 
Pokoj – znamená rozbít zdi a bariéry rozdělení
Honduras – identita je tvořena kopanou – „my jsme lepší tým.“
Pokoj není jenom dobrý vnitřní pocit.
Pokoj je v komunikaci – jaký je tvůj příběh? Každý má svoji historii a svoji interpretaci. 
Tvůrce pokoje – ten, který je schopen naslouchat rozdílnému a chápe tvůj příběh a tvoji naději. 
PRAVDA NÁS VLASTNÍ – my nevlastníme pravdu. Ježíš shromažďuje všechny rozdíly. 
Jak postoupit kupředu? „Řekni mi svůj příběh!“ 
Jan 4, 1-42. Ježíš je unaven
Proč jde Samaritánka pro vodu kolem poledne? To nebylo zvykem. Možná že k tomu má důvod – nízké sebeocenění – nemiluje sebe samu. Přichází pro vodu v době, kdy ví, že u studny nikdo nebude. Ježíš shromažďuje vjedno. Skrze soukromé setkání, vztah, dialog, communio. Ježíš přišel aby přinesl pokoj. 
Výzva Archy – jak mluvit s druhými, kteří nemluví, ale křičí. Jazyk těla – komunikace. Naslouchat, komunikovat. 
Ježíš neříká co má dělat, ale „dej mi napít.“ – osobní vztah. 
Archa znamená dívat se na chudé tak, jak je vidí Ježíš – proměnit pohled. „pramen vytryskne do života věčného.“ Vztah důvěry promění srdce. 
Tajemství pokoje – zbourat zdi, plnit propasti, naučit se jazyk druhého – pochopit. 
Odvaha a touha setkat se s druhým. 
Úterý II. 
Nebezpečí spočívá v odsouzení. Je třeba vidět člověka tak, jak jej vidí Bůh. 
Každý člověk je důležitý
Komunikovat. 
Strach blokuje komunikaci – verbální či neverbální. 
Jedna žena 17 letá, rodiče ji nechtěli, nemluvili na ni. Jednou se posadila ke stromu cosi se v ní otevřelo – vědomí toho, že je milována. 
Milovat – ukázat krásu druhého. 
Každý máme svůj příběh… 
Duchovní obnova není poznání, ale zakoušení Boha – jsi důležitý. 
Film „Dernier Marche“ (Dead Man Walking) s Patrickem Saunierem – chodba smrti
Dříve se často říkalo – „jestli se změníš, budu tě mít rád/a.“ Dnes se to bohudíky změnilo a říká se spíše: „jestli tě budu milovat, změníš  se.“ Vztah ke druhému proměňuje. Chci ti pomoci. 
Ježíš vidí její srdce které je zraněné, křehké. Jestli přijmeš lásku, budeš milovat. 
Ježíš zná celou křehkost, ale chce ji milovat takovou, jaká je. Moc lásky – zranění. 
Odkrýt svoji násilnost, předsudek, který nás odděluje. Strach ze změny, objevit jak byla krásná. 
Středa I. 
Pokoj/mír není jenom absence války, ale VZTAH. 
Komunikace znamená být tvůrcem pokoje. Druhý je důležitý – toto přesvědčení je vždycky prosté. 
Neskrývat se za agresi ani depresi. 
Erik – slepý, nemluvil, toužil umřít, byl plný úzkosti, chytal se lidí. Komunikace a jazyk. Jak překročit strachy a komunikovat? – otázka Archy i Víry a Světla. 
Když byl někdo zraněn, je to složitější – člověk se uzavírá do sebe. 
Neexistuje pokoj bez spravedlnosti, a neexistuje spravedlnost bez usmíření. 
Ve Francii každý miluje svoji politickou stranu. 
Pracovat na vlastních hlubinách. 
Bergson mluvil o morálce a náboženství. Ptal se otázkou, zda náboženství nebo morálka:
- otevírá vůči druhým 
- uzavírá v sobě samé/m
Je třeba se pohybovat směrem ode zdí rozdělení ke KOŘENŮM. 
Pohrdání, útlak, válka – vedou ke společnosti soutěže. 
Jak si uchovat vnitřní pokoj abych s tebou mohl komunikovat. 
„My máme pravdu“ – to rozděluje svět na dobré a zlé. 
Uzavírat se ve světě smutku – zablokovat se za zdí smutku. 
Společenství, komunita – prostředí které nás má osvobodit. Láska osvobozuje. 
Každý je povolán na cestu svatosti. 
Komunita nás může i dusit. 
Křesťanská víra není zákon a morálka, ale vztah k Ježíši, který proměňuje. Jeho touhou je žít ve mně. 
Kardinál Newman se modlil: „Ježíši ať skrze mne září tvé světlo …“ 
Schopnost naslouchat Ježíšovi. Komunikovat, připravovat, usmiřovat, dávat lidi dohromady, vstupovat do komunikace, důvěra v lásce. 
Jak komunikuješ s Bohem? 
Jedna mladá žena byla plná nenávisti – měla špatný obraz o mužích. Zeptal jsem se jí: „Jaký je tvůj vztah k otci?“ Odpověděla: „Nenávidím jej!“ 
Usmíření není jen duchovní pohyb, ale je třeba POCHOPIT co se stalo. 
Pochopení vede k soucitu. 
Nenávist –> pochopení –> soucit 
Odhalit kdo je Ježíš. Ježíš mne postupně otevírá – je to proces, který potřebuje čas. 
Hněv a nenávist – Ježíš odhaluje, že Samaritánka je krásná a důležitá. 
Odpuštění není citová skutečnost, nýbrž PROCES. 	
Znamená to obnovit komunikaci a modlit se. 
Je důležité VYSLOVIT ve svátosti smíření všechny bloky. 
Co mě blokuje od toho, abych se stal/a plně lidským. Stát se svobodným. 
Větší strach – strach z toho, že bych byl vinen. 
Vyzývám vás – uvědomte si, jak Ježíš dychtí po tom, abys rostl/a. Je třeba vidět bloky, odmítnutí. Modlíš se? Komunikuješ s Ježíšem?
Naše povolání není abychom byli šťastní. 
Naše povolání je abychom byli svobodní. 
Osvobodit se od břemene – pojmenovat je. 

Mytí nohou
Není to divadlo. Ježíšovo učení je velmi hluboké. 
Každé gesto zjevuje, kým Bůh je. 
Bůh se vrhá k našim nohám – to je tajemství evangelia. Bůh se dělá maličkým aby nám zjevil sebe sama. Ježíš má strach – strach aby lidé neměli strach z Boha. 
Celá tradice spočívala v tom, že Bůh a tvorstvo jsou velmi rozdílní. 
Odhalit tajemství vtělení. Bůh všemohoucí ruší vzdálenost mezi tvorem a stvořitelem. Na stejnou úroveň. 
Láska je vzájemné přebývání. Sv. Tomáš Akvinský. 
Milovat – stávat se zranitelným. 
Ježíš se stává prázdným – kenoze – vztah lásky. 
Bůh se stává maličkým, zranitelným. Bůh se ukrývá v maličkých a chudých. 
Evangelium je překvapení za překvapením. Ježíš je zranitelným. 
Přišel, aby shromáždil všechny rozptýlené děti vjedno. 
Ježíšovo utrpení – propast, která odděluje bohaté od chudých. 
Ježíš od svých učedníků chce, aby si vzájemně umývali nohy. 
Proč umývat nohy? Odkrýt kdo je ten druhý. Kvalita doteku. Lidský dotek je velmi důležitý – je to tajemství eucharistie – dotýkat se. Ježíš myje nohy… 
Tvůrci pokoje – Ježíš je na kolenou – respektuje naši svobodu. Navrhuje osvobození – jestli chceš… 
Pocit viny – důvěra v sebe sama – je velkým problémem dneška. 
Ve světové radě církví jsme dělali obřad umývání nohou. 
Je to prosba za to stát se Ježíšovi podobným. 
Čt I.
Nesnesitelné utrpení. Ježíš dává svoji sílu. 
Cíl Archy  odpověď na lidské utrpení – odmítnutí. Přijmout svoje utrpení. 
Marie zůstává pod křížem. Petr je hlasem lidství. 
Tsunami v Asii, bouře na Haiti a v Hondurasu. Člověk vidí následky. Nebo bouře uvnitř komunit. Tyto katastrofy nás vrhají do maličkosti – padají naše ideály. Realita není jednoduchá. 
Strach ze vztahového života. 
Okamžitý zážitek – strach ze závazku. 
Apoštolové měli ideál – daleko od Ježíšovy reality. 
Jaký je můj vztah k realitě? 
Důležitý je vztah k realitě, k tomu, co je zraněné. Petr opustil vše kvůli Ježíšovi a ve chvíli se vše zboří – dál to nejde. I dnes je takových situací hodně, kdy padají ideály (pedofilie kněží, rodiče kterým se narodí handicapované dítě. Člověk tomu nerozumí – je to Boží trest? 
Lidé často oscilují mezi dvěma extrémy – jsem krásný – narcisismus a jsem prohra, neúspěch. Je normální idealizovat relaitu. Je třeba hledat to lepší, ale pak je třeba udělat závazek. To je tajemství kříže – všechno se bortí. Jak přijmout realitu. Uvědomit si to je obtížné – člověk má vztek na Boha. 
POKOJ ZNAMENÁ PŘIJMOUT REALITU, I REALITU SMRTI… 
Boží milost nás přivádí k přijetí reality, k pohledu na realitu. 
Papež je velmi chudý – Boží přítomnost je v papežovi – znamení svatosti. Říká se o něm, že v Lurdech se modlil: „Ježíši, pomoz mi, už nemůžu.“ 
Ježíš říká Pavlovi: „Moje milost ti stačí.“ Úzkost, vztek, únava, atd… Jsem slabý, ale přichází Ježíšova milost. Je třeba si uvědomit, že Ježíše potřebuji. 
Marie je první vzkříšená. Šla s ním až do konce. Je to dojemné – „Ženo, hle tvůj syn“, hle tvá matka“ (Jan 19,26-27) Ježíš přichází vytvořit jednotu (Jan 17). Je to hluboká a niterná touha přivést člověka do jednoty lásky. „Žízním“ mám úzkost, toužím… 
Poslední gesto – sjednotit – kontakt s realitou. Kde je Bůh? Ukryt v chudých, být s chudými znamená jít proti kultuře. 
Vzkříšení. 
Na konci přednášky se v první řadě ozval jeden z hendikepovaných: „Jean, j’ai une question…“ 
Jean Vanier odpovídá: „Ce n’est pas le moment…“
„Jeane, měl bych dotaz…“ „Teď na to není chvíle…“ 
Čt. II
Je možný pokoj? 
Tvůrci pokoje
Etty Hillesum
Nelson Mandela
Mahatma Gándhí
Berlínská zeď, Jan Pavel II – mezináboženské setkání v Assissi. 
Smířit všechny lidi na všech úrovních – hledat pravdu. 
Stát se tvůrcem pokoje si žádá čas. 
Senátor Mitchel v Severním Irsku – po jedné bouřlivé parlamentní debatě pozval všechny zůčastněné k sobě na večeři. 
V Severním Irsku existuje společenství Corrymela. 
Můžeme být spolu a pracovat pro mír. 
Pracovat pro pokoj mezi náboženstvími. 
Jan 20, 1-18 – silný text kde 1. ráno Marie z Magdaly běží ke hrobu. Je naprosto ohromena. Byla slepá pro slzy v očích – my jsme také oslepeni svými strachy. 
„Proč pláčeš?“ 
Vzkříšení – ohlášení smlouvy. Jsem s tebou neustále, budu s tebou pořád! Iz 43, 1-5
Doufám, že jsi i na této obnově slyšel jak tě Ježíš oslovuje jménem…
Pro Marii z Magdaly je těžké jít do svého společenství, na místo napětí atd… 
Ježíš proměňuje její srdce – „jsi milována“ Žije s ní navěky. 
JSI MILOVÁN MNOHEM VÍCE NEŽ SI ODVÁŽÍŠ PŘEDSTAVOVAT! 
Pá I.
Objevit moudrost vztahu a skupiny. Moudrost rozdílnosti. 
List Filipanům – do první komunity v Evropě – „zůstávejte v jednotě.“ 
Pavel volá podobně. Společně rozhodovat ve společenství zakotveném v Duchu. 
Zdroj jednoty, tvoření pokoje – pokora. Cesta proměnění nikdy nekončí – to vám mohu ve svých 76 letech zaručit! 
Vyzývám vás abyste odhalili určité poznání na tuto cestu pokoje. Povolání být jako Ježíš. 
Ježíš je možná jediný, který nás volá k lásce k nepřátelům. 
Etty Hillesum: Jsou lidé, kteří se bojí upadnout do drápů nacistů. Ovšem jsme v ruce Boží. 
Ježíš mluví v evangeliu podle Jana 14 a 16 o Paraklétovi – to znamená obhájce, advokát, utěšitel. Je to ochránce slabých, advokát, který mluví v jejich jménu. 
Spiritus – znamená pohyb, hnán, tlačen Duchem
Ježíš se po vzkříšení setkává s lidmi. Volá Marii k duchovnímu Manželství. Marie odchází na místo konfliktu, do svého společenství. 
Pak Ježíš vstupuje skrze zeď – už tam byl. Už je s námi, ale ještě ne zjevně. „Pokoj vám!“ 
Pokoj tobě, jsem s tebou! Oznamuje smlouvu. Ukazuje svoje rány. Celou věčnost trvají jeho rány. 
Strach být milován. Máme strach z toho, že budeme milováni. Kde jsou místa, kde se bojíš být milován? 
V hlubině našeho života se ukazuje Ježíš. Naše slabosti, zranění, chudoba – tam je Ježíš se svým hlubokým pokojem. 
Spiritualita neznamená hezké chvíle s Ježíšem, cítit se s ním dobře, ALE být poslán do světa konfliktů a Boží absence. Ježíš posílá každého na svoje místo. Ježíš na každého dechne a dává mu novou sílu. Sílu slabosti. Mnoho lidí nevěří že jsou na misii. 
Křehká osoba musí odhalit poslání. Každý má svůj dar. 
1Kor 12,12-31 lidské tělo a církev – jsou tam slabší údy které člověk zakrývá – odkládá je do institucí. Tyto části musí být oceněny. Je nezbytné aby církev odhalila svoje hluboké poslání. Víra a Světlo má poslání ctít tyto svoje údy. 
Kdo je Bůh? Láska, dobrota, odpuštění. 
Pocit viny. Zdi namísto kořenů. 
Ježíš říká každému: „potřebuji tě.“ 
Tajemství Boha ukrytého v maličkých, který neřeší problémy. To je údělem nás lidí. Ježíš nás vyzývá: „potřebuji tě.“ 
Slovo zůstávat, bydlit v – to je poslání Archy – ZŮSTÁVAT S – odhalit že jsme proměňováni. 
Eric byl jedním z nejúzkostnějších v Arše. Měl jsem příležitost být s ním 1 rok v Trosly – ve Forestière. Jeden z důležitých okamžiků bylo koupání, kde jsme se ho dotýkali a učili se s ním takto komunikovat. Během modlitby se mě Eric dotýkal – to je zážitek ukrytého Boha. 
Jan 6, 56 – zůstávat. Ježíš ve mně zůstává
Učedník, kterého Ježíš miloval, odpočívá na jeho hrudi – objevení lásky. Jan vnímá Ježíšovu úzkost. 
Etty Hillesum vzpomíná na chvíle, kdy židé zpívali na cestě do Osvětimi, s hlavou pozdviženou
Zůstávat s Ježíšem v jeho lásce přináší útěchu do našich srdcí. 
Jean Vanier byl pozván k babičce do Paříže. Jednou za ní jel, cesta trvala dlouho a když se s babičkou setkali v restauraci, babička objednala kávu a sušenky… Jean byl zklamán, že se vláčí takový kus cesty, má hlad a dostane kávu a sušenky. Pak si ale uvědomil, že se nepřijel najíst, ale vytvářet společenství. 
Zůstávej s Ježíšem! On tě činí plodným. Staň se jeho příbytkem. 
Na závěr duchovní obnovy před novým rokem 2005: 
Končíme – prožíváme spolu se členy Foyer de Charité smrt P. Van der Borghta, zakladatele této komunity. Máme růst a odhalovat naše společenství s Indií, Indonézií, Thajskem, Malajsií. Náš vesmír je zranitelný. Zranitelnost může vést k pokoře. 
Život Církve znamená růst. 
Plodnost P. André van der Borghta – vášeň pro hlásání Ježíše. 
Je pokoj možný? ANO, JE! 
Vstup na místo konfliktu! Vzdávej díky za celý tento rok!